BIOBANKER

== En biobank er en samling av biologiske materiale fra levende og døde personer, men også aborterte fostre. Disse materialene kan være blod, vev eller hele organer. En biobank kan også være de opplysningene som fås når man analyserer det organiske materialet. Biobanken oppbevarer DNA, fullblod, plasma, serum, urin avføring, morsmelk og tempusrør for RNA. Disse materialene blir lagret i enkeltfrysere. DNA, morsmelk og noe av fullblodet lagres på minus 20 grader, mens resten av fullblodet, plasma, urin, serum og avføring lagres på minus 80 grader. ==

// HVA GJØR EN BIOBANK? //
== Biobanken har mange oppgaver den må gjøre: - Den sender utstyr til sykehus slik at de kan ta de biologiske prøvene de har blitt spurt om å ta. - Registrere alle prøvene som kommer inn i et datasystem. - Fordele prøvene alikvoter og fryse dem ned. - Tine prøvene ved uttak når de har fått godkjent søknad om bruk av biologisk materiale. è De biologiske prøvene kan deles opp i flere prøver, som kalles **alikvoter.** ==

// HVOR LENGE HOLDE DE UT? //
== Hvor lenge biologisk materiale holder må man finne ut mer om. Det forskes mer på dette, men det de vet er at urin og plasma holder seg etter flere års lagring. De må også forske mer på hvordan organer blir når de blir fryst og så tint igjen. ==

// LOVER  //

- Personopplysningsloven
// ETIKK  // ==Kjøp og salg med utgangspunkt i biologisk materiale fra den norske befolkningen reiser en rekke etiske, jurdiske og politiske spørsmål.Det er slik at selv om biobanker avgir humant biologisk materiale, så betyr ikke det at biobanken overfører eiendomsretten til materialet til forskerne. Men når materialet er bearbeidet, er det den som har bearbeidet det som er eier. Så lenge materialet er skaffet på en etisk og lovlig måte fra den personen materialet er tatt fra, åpner norsk lovgivning for at banker kan drive kommersiell virksomhet.==